Šmarna hrušica je do
3 m visok in redko razraščajoč se listopadni grm s poganjki, ki so sprva
dlakavi, pozneje goli in bleščeče olivno zeleni, brsti so precej veliki,
zašiljeni in rdečkasti. Koreninski sistem je plitev, vendar široko razraščen.
Listi so enostavni, okrogli do jajčasti, 2,5-5 cm dolgi, dno in vrh listne
ploskve sta zaokrožena. Listni rob je napiljen. Listi so spodaj sprva belo
volnati, pozneje goli, dlake ostanejo samo ob glavni žili. Ko se list razvije,
je najprej vzdolžno prepognjen. Cvetovi so dvospolni, beli in v premeru merijo
2,5-3 cm, ozko eliptični venčni listi so dolgi 10-13 mm. Cvetovi so po 3-6
združeni v pokončnih grozdastih socvetjih. Jabolkasti plodovi, ki dozorijo
julija ali avgusta, so okroglasti, do 1 cm debeli, na vrhu imajo še lepo vidne
čašne liste, so temno modri, sivkasto poprhnjeni in užitni. Plod vsebuje 10
srpasto ukrivljenih, bleščečih se semen.
Cvetenje
Enodomna in žužkocvetna
vrsta, cveti od aprila do junija, še pred olistanjem.
Rastišče
Raste v gorskih in
podgorskih gozdovih na toplih, suhih, kamnitih apnenčastih bazičnih ali
nevtralnih tleh. Je polsvetloljubna
vrsta, saj v spodnji plasti v redkem gozdu dobro uspeva tudi v rahli senci.
Dobro prenaša poletno sušo, enako tudi nizke zimske temperature.
Razširjenost
Doma je v srednji,
južni in jugovzhodni Evropi, v Mali Aziji in vse do Kavkaza in severne Afrike,
na severu pride do Luksemburga in Poljske. Avtohtono je razširjena po skoraj
vsej Sloveniji, kjer posamezno ali v majhnih skupinah raste po prisojnih
kamnitih pobočjih, košenicah in svetlih, toplih gozdovih, najraje hrastovih ali
borovih, vse od nižin do gorskega pasu.
Uporaba
V naravi je šmarna
hrušica pomembna pionirska vrsta, ki utrjuje tla in se razširja tudi s poganjki
iz korenin. Plodovi so pomembni kot hrana gozdnih živali, in ker so užitni tudi
za ljudi, jih je mogoče uporabljati v prehrani. Rdečkasto bel, zelo trd in
težak les ponekod uporabljajo za izdelavo drobnih predmetov, šmarno hrušico pa
je mogoče uporabljati tudi kot podlago za cepljenje nekaterih sadnih vrst. Z
lepim cvetenjem popestri naravno okolje in povečuje estetsko vlogo gozdov in
gozdne krajine. Kot okrasno vrsto jo v urbanem okolju kljub skromnosti in lepim
cvetovom redkeje sadimo, saj jo najpogosteje nadomestijo podobne
severnoameriške vrste, največkrat bakrena šmarna hrušica (A. lamarckii), manjše
drevo, ki ponekod v Evropi raste tudi podivjano. Podobno kot mnoge hruške jo
včasih prizadene hrušev ožig. Razmnožuje se s semeni. Skupaj je znanih okrog 25
vrst šmarnih hrušic. Vse rastejo v zmernih predelih severne poloble, večina v
Severni Ameriki, vrsta A. ovalis pa je edina evropska vrsta.
![]() |
Šmarna hrušica |
Ni komentarjev:
Objavite komentar